Kunstig reduksjonisme

I jaget etter effektivisering har vi på oss feil briller. Når vi leter etter noe som kan effektiviseres, ser vi organisasjonen gjennom reduksjonistiske briller. Organisasjonen blir delt opp i små biter der hver bit havner under lupen og gransket. Kan denne delen effektiviseres?

Kunstig intelligens er intet unntak. Delprosesser automatiseres, med mål om å automatisere hele prosessen. Hvert steg undersøkes og gis til en kunstig intelligens.

Hvorfor er dette et problem?
Det overser noe viktig: Organisasjonen er mennesker. Uten menneskene er det ingen organisasjon. Holistiske briller vil vise oss dette, mens reduksjonistiske briller unnlater å se det.

Når vi reduserer organisasjonen og alt som skjer i den til små steg, plasserer vi menneskene på sidelinjen. De lar seg ikke redusere til mindre bestandeler ("det er armen til Per som utfører denne oppgaven").
Effektivisering, og særlig med kunstig intelligens, vil alltid overse mennesket, og dermed også organisasjonen.

Denne tilnærmingen er ikke ukjent. Vi mennesker har effektivisert og automatisert i lang tid. Alle de industrielle revolusjonene bærer preg av dette. Men sjelden har potensialet vært større. Vi har muligheten til å fjerne enorme mengder mennesker fra organisasjonene, og dermed også organisasjonene. Unikt nå er også det at menneskene oppfordres til å skrive seg selv ut av historien.

Det hele skjer uten sikkerhetsnett. Jeg har selv vært en del av Nav som arbeidsledig i 33 måneder. Det er ingen drømmesituasjon. Når tusener av arbeidstakere skriver seg selv ut av organisasjonen, og inn i Navs rekker, vil de bli møtt med et byråkrati som ikke ser de som mennesker.
Mennsket blir redusert til et tall.

Er du et tall, eller er du et menneske?
Tenk på det neste gang du skal effektivisere eller automatisere noe.